resync.neala555
Sunt actrița Milla Jovovich
în filmul care urmează joc rolul Dr. Abigail Tyler.
Acest film prezintă evenimentele dramatice, care au avut loc între 1 și 9 octombrie 2000
la nord de Alaska, în orașul Nome.
Pentru a evidenția cel mai bine cele petrecute,
filmul prezintă și înregistrări reale.
Aceste înregistrări au fost obținute
de la psihologul spitalului din Nome, Dr. Abigail Tyler,
persoana care a strâns mai mult de 65 ore de înregistrări video și audio
din momentul în care s-a întâmplat incidentul.
Pentru a proteja viața privată, am schimbat numele și profesiile
majorității persoanelor implicate.
Tot ceea ce veți vedea în acest film
este însoțit de arhiva înregistrărilor audio și video,
obținute direct de la Dr. Tyler,
chiar în timpul interviului cu regizorul.
La final, dvs sunteți cel care decid ce trebuie crezut din asta.
Sunteți avertizați că ceea ce veți vedea...
este extrem de șocant.
Stați liniștită. Vă voi pune niște întrebări,
și ori de câte ori doriți, puteți să povestiți sau să vă opriți.
- E bine? - Da.
Voi încerca să-l fac să fie cât mai nedureros cu putință.
Cum vă numiți?
Dr. Abigail Emily Tyler.
Ei bine,ce vreți să ne spuneți?
Cred că...
După ce s-a întâmplat cu Will, soțul meu. Eu...
M-am dus la un prieten, care este, de asemenea, un psiholog.
Doctorul...
Pentru că nu puteam trece peste
modul în care... cu ce s-a întâmplat cu el și cine a făcut-o.
Nu crezi că poate ai nevoie de ceva mai mult timp?
Nu. Asta e ceva...
Trebuie s-o fac. Eu...
Trebuie să îmi amintesc fața lui.
Am nevoie... ca să mă vindec.
Trebuie să încerc.
Trebuie să știu, pentru copii mei
că am făcut tot posibilul
să îmi amintesc.
Știi, din momentul în care Ashley a început să vorbească.
Și până când a intrat în transă,
nu a vrut să realizeze că s-a întâmplat.
Cred că amândouă aveți aceeași problemă.
Da. Deci, cred că ar ajuta
dacă aș putea să-i văd fața acelui bărbat.
Trebuie să fi reușit să văd
ceva înainte sau după.
Măcar niște indicii.
Bine.
-Vrei să te înregistrez cu camera de filmat? - Da.
Să ai o conversație cu un coleg psiholog este ca și cum
ar trebui să vorbesc cu mine însumi.
- Întotdeauna zici asta. - Da?
Bine.
Doar, încearcă...
Încearcă să te relaxezi.
Ascultă vocea mea, concentrează-te pe asta.
Zece,
nouă...
Opt, șapte, șase... Ochii devin din ce în ce mai grei
din ce în ce mai grei.
cinci, patru...
Ești aproape.
Trei, doi și... unu.
Foarte bine, Abbey. Foarte bine.
Acum să ne întoarcem înapoi în timp.
Înapoi în trecut.
În noaptea de 2 august a acestui an.
Cum era vremea?
Era cald. Mai cald ca de obicei.
Chiar dacă afară ploua.
Bine, bine.
Și acum să ne întoarcem, la momentul în care erai cu Will.
Chiar înainte că intrusul să intre în camera ta.
Să facem dragoste.
E minunat. Așa de minunat.
Adoarme.
Bine. Ce urmează? Ce se întâmplă?
Sunt trează. Complet trează.
Și...
Stăm întinși acolo.
Ce se mai întâmplă?
L-a înjunghiat. Direct în piept.
Nu! E atât de mult sânge.
Uită-te la față. Încearcă să-i vezi fața.
Nu pot.
E mult sânge. Nu pot să văd.
Abbey. Abbey, Abbey, Abbey.
- Abbey. Ascultă-mi voce. - E peste tot.
Te vei trezii la 5, 4, 3, 2, 1!
Abbey.
Dacă aș putea doar să-i văd fața.
L-a omorât și am fost acolo. Am fost chiar acolo lângă el.
E normal să te simți vinovată...
ceea ce e anormal e să simți că a fost vina ta.
Să negi asta.
Ești bine? Bine.
Ar trebui să iei o pauză.
Una mai lungă.
Să poți să îți dai seama ce s-a întâmplat.
Trebuie să continui cu studiile. Au însemnat mult pentru Will.
El ar fi vrut să continui,
De ce crezi asta?
Știu că ar fi vrut să termin asta, cât mai repede posibil..
A fost foarte important pentru el.
Cât timp a trecut,
de la moartea lui Willie?
Două luni.
Te-ai întors la școală, copiii tăi sunt din nou la școală...
Am încercat să readuc normalitatea în viața noastră.
Nu știam ce altceva să fac.
Și nu poți merge acolo cu mașina sau...?
Nu, numai cu avionul. Nu există drum pentru mașină.
- Vreun mesaj? - Nu. Dar, te așteaptă Scott în birou.
- Ai o întâlnire la 13 și 14:00. - Mulțumesc.
- Cum a fost zborul? - Puțin cam zdruncinat.
Cu cât era mai senin cerul, cu atât turbulențele erau mai dure.
Astea chiar te scutură bine,
în timp ce nu te aștepți deloc. Știu.Știu.
- E o formă de a spune... - Nu în fiecare săptămână.
Bună, Scott. Îmi pare rău am întârziat.
Arăți destul de obosită.
Am plecat de dimineață, de la Anchorage, așa că...
Am avut un început cam lent.
Așează-te, te rog, fă-te confortabil.
- Ce mai faci? - Bine.
Ai mai avut probleme cu somnul?
E... e mai rău.
De fiecare dată mă trezesc în miez de noapte și...
pur și simplu stau.
Cam pe la ce oră se întâmplă?
În jur de ora 2 jumătate, 3 dimineața.
Nu te trezește ceva neobișnuit, nu?
Nu, nimic.
Doar senzația de sete.
E ceva...
E o bufniță.
La fereastră.
O bufniță?
O bufniță albă.
Doar se uită la mine.
Cât timp stă acolo?
Ore. Nu contează ce fac, nu zboară.
Nu se sperie de mine.
Ce face?
Doar se uită la mine.
Ai mai văzut-o și altădată?
Da...
- Când eram un copil. - Atunci a fost prima dată?
Da.
Cred că am văzut-o de multe ori.
Ce vrei să spui, de multe ori?
- În fiecare noapte, săptămâna asta. - În fiecare noapte?
De fiecare dată atunci când te duci la culcare?
Cred că a intrat înăuntru.
- Era fereastra deschisă? - Nu.
- Atunci, cum a intrat? - Nu știu.
- Mi-aduc aminte că s-a uitat la mine. - Erai în pat?
Da. Cred că da.
Este foarte greu să-mi amintesc.
E ca și cum nu s-a întâmplat.
E ca într-un vis.
Ca și cum m-am gândit la asta.
Ai putea veni din nou mâine?
Sigur. Sigur...
- Dacă credeți că e important. - Da, cred.
Eu chiar cred că este important.
Nu trebuie să îți faci griji.
Dar sunt câteva coincidențe ciudate aici.
Și cred că am putea să încercăm și altceva.
Ce vrei să spui?
Nu ești singurul pacient al meu, care a avut experiențe de genul ăsta.
Îmi părea teribil de rău pentru copilul meu.
Mă simțeam atât de responsabilă.
Tulburarea de personalitate este un fenomen
pe care nu toată lumea îl înțelege pe deplin.
Trebuia să lupt cu asta.
Când a orbit Ashley?
Imediat după ce s-a întâmplat cu Will.
A fost ziua cea mai nefastă.
- Bună dragă mea. - Bună, mami.
Cum te-ai jucat azi?
Ce ai pățit?
Nimic.
Haide, spune-mi. Ce s-a întâmplat?
- Ralph a spus că sunt o prefăcută. - Ce?
- O prefăcută? - Că înainte vedeam și...
- Și că acum doar mă prefac. - Ce nenorocit.
Că vreau ca toată lumea să mă compătimească din cauza a ceea ce s-a întâmplat cu tata.
Sfinte Doamne, Îți mulțumim pentru tot ceea ce avem.
Binecuvântează familia noastră în continuare.
Și continuă să o ajuți pe Ashley, pentru boala de care suferă...
Și ajut-o să se recupereze. Lui Iisus Hristos ne închinăm, amin.
Amin.
- L a ce oră e meciul mâine? - La șapte.
Și cu cine o să joci?
Ți-am mai spus. Browerville.
Îmi pare rău, dulceață. Cred că am uitat asta.
Tata nu uita niciodată.
Da, așa e..
Dar tata nu mai este aici..
Nu.
Nu, nu mai e.
- Poți să accepți asta? - Hei, Ronnie,
nu în fața surori tale, da? Vom vorbi mai târziu despre asta.
- Ce vrei să spui? - Nimic, dragă.
- Cum a murit tata? - Ce e cu tine, Ronnie?
- Hei!. - Îi ajuți pe alții cu problemele lor...
- Dar pe noi nu ne poate ajuta. - Hei.
Ce naiba înseamnă asta?
Dragule...
Mami.
Ce... Ce a vrut să spună?
Și crezi că în vreun fel te învinovățește pentru moartea lui Will?
Da, într-adevăr mă învinovățește...
și a spus că nu am putut să-l ajut...
nici pe Ashley, pe nimeni. Și avea dreptate.
Mulți continuă să sufere de tulburări de somn.
Se pare că e răspândit în tot orașul Nome...
și cauza rămâne necunoscută până acum.
Ei nu pot dormi chiar și în timpul nopți polare.
În Nome, sunt înregistrați peste trei sute de oameni
care au raportat că au același simptom.
În jurul ora trei dimineața se trezesc, fără un motiv clar...
și sunt speriați...
Așa cum ar fi...
Tati?
În legătură cu dispariția, sau nu...
Nu, dragă. E doar o înregistrare cu vocea tatălui tău.
Vino aici.
Te-am prins. Haide în pat.
Îngerașul meu.
Bine. E foarte bine, Tommy.
Când ajung la unu...
vei adormi.
Te simți foarte, foarte relaxat.
Patru...
trei...
doi...
și unu.
Mă auzi?
Da.
Când ai avut ultima dată probleme cu somnul?
Ieri noapte.
Ai văzut bufnița?
Da.
Bine. Și...
Cum arată?
Tommy?
Eu...
Nu îmi amintesc.
Nu îți amintești cum arată bufnița?
Da.
Nu. Nu vedeam bufnița.
Nu mai este acolo.
A zburat?
Nu. Doar că...
Eu...doar...
Nu îmi amint...
că nu a fost vreodată..
E ceva afară, lângă ușă.
Se deschide!
Ușa este deschisă.
Dumnezeule!
- Nu. Nu. - Ce se întâmplă?
- Iisuse. - Tommy, ce se întâmplă?
Nu, nu.
- Tommy, o să număr până la trei... - Nu! Nu! Nu! Nu!
- Trei. - Nu!
Nu, nu, nu!
Tommy, nu este real. E doar o amintire. Nu e real.
Ba da, e real.
Eu am făcut așa?
Da, Tommy. Dar nu contează. Totul este în regulă.
- A fost... - Ce-ai văzut?
- Nimic. - Ce?
Nimic.
Ai zis că ai văzut ceva.
Nu. Eu nu am văzut nimic.
- Nu am văzut nimic. - Încerc să te ajut.
Dacă vrei să mă ajuți...
Scoate-mă din camera asta.
Trebuie să merg acasă.
Trebuie să merg acasă. Sunt bine. Sunt bine.
Cine încearcă să mă convingă, el sau tu?
Ai văzut cine te deranjează noaptea?
Ai văzut bufnița?
Putem vorbi despre asta data viitoare?
Da, sigur. Desigur.
- Vorbește cu mine, când ai nevoie. - Bine.
Bine.
- Poliția, care-i urgența? - Ajută-mă te rog.
- Ce este? - Are o armă, te rog.
Doamnă?
- Toate unitățile de... - Ieși afară...Ajutați-mă!
- Mișcă-te! - Te rog, Tommy. Ajutor!
Către toate echipajele. Oricine care e în apropiere.
Cercetați casa, ajung și eu chiar acum.
- Ai ajuns? - Da. Ce se întâmplă acolo?
- Vreau să vorbesc cu Abbey Tyler. - Abbey...?
Abbey nu este aici. Dar eu te pot ajuta.
Vreau să vorbesc cu ea!
- Alo? - Vreau să vii imediat la Tommy acasă.
- Auguste? -A înnebunit. Ține întreaga familie ostatică
și vrea să vorbească cu tine. - Bine. Vin imediat.
- Unde este? - Vine imediat. În curând va fi aici.
- Înțelege Tommy? Vei fi în regulă. - Dă-mi-l la telefon.
Vreau să vorbesc cu el.
- E aici. - Vreau să vorbesc cu ea imediat.
- E aici, bine? - Vreau să vorbesc cu ea.
- Poate cineva să îmi spună ce se întâmplă? - Unde este?
Auguste, ce se întâmplă?
Trebuie să te calmezi și trage aer în piept.
Îi are pe Sarah, Timotei și Joe în bucătărie cu arma îndreptată spre capul lor.
Și el vrea să vorbească doar cu tine.
Tommy...
Ce se întâmplă?
Îmi pare rău, dar trebuie să fac asta.
- Nu am de ales. - A fost cu totul... incredibil.
să fiu acolo, în mijlocul nopții, mașini de poliție pretutindeni...
- Nu am de ales. - Ba da poți alege. Întotdeauna putem alege.
- De data asta, nu. - Ba da.
Poți alege.
Lasă arma jos chiar acum, Tommy.
Depinde de tine, oprește-te. înainte ca cineva să fie rănit.
Tommy, uită-te la Sara. Uită-te la soția ta.
Uită-te la copiii tăi, Tommy.
Niciodată nu ai permite să li se întâmple ceva rău.
- Îi iubești atât de mult. - Știu de ce nu pot dormi noaptea.
Știu ce am văzut. Am înțeles...
Ce-ai văzut, Tommy?
Asta nu contează, pentru că nu o să mai văd vreodată.
Așteaptă Tommy. Te pot ajuta.
Doar vorbește cu mine, bine?
Vom vorbi, atât timp cât dorești.
Împreună putem să reușim, Tommy.
- Dacă aveți vreun lunetist... - Negativ, vizibilitate redusă.
Nu vroiau să mă asculte...
Vroiau să-l omoare...
Ce? Nu pot să te aud. Ce zici, Tommy?
Zonabu Eter. Zonabu Eter.
Zonabu Eter, ce naiba e?
- Zonabu Eter... - Deci, dracu înseamnă asta?
Trage dacă ai ocazia.
- Trebuie să știu! - Am nevoie de mai mult timp, Tommy.
Acum!
Nu mă poți ajuta.
Este destul de greu pentru mine...
- Să înțeleg ce s-a întâmplat aici. - Știu. Știu.
- Deci, știi ce a văzut? - Nu a vrut să-mi spună.
Ce ți-a spus atunci?
Că ceea ce a văzut nu era o bufniță.
A fost altceva.
Asta îl ținea treaz noaptea?
Da.
Și el a văzut lucru asta, când era sub hipnoză...?
Da.
Deci, cum de știi că ceea ce a văzut era adevărat?
Nu știu dacă era adevărat..
Vrei să spui că Tommy a făcut asta pe baza a ceva ce e complet fictiv?
Tot ce știu este că a crezut în ceea ce a văzut.
Am văzut atât frica în ochii lui, cât nu am văzut într-o viață.
Dacă nu l-ai fi hipnotizat
Crezi că ar fi făcut-o?
Ce vrei să spui?
Zic doar că, dacă nu ar fi fost hipnotizat
și-ar mai fi masacrat familia?
Asta cred că este o întrebare absolut absurdă și insultătoare.
Nu. Ce este absurd și insultător este
ceea ce se află la morgă, o întreagă familie din cauza unui criminal sinucigaș...
Și ultimul contact care l-a avut criminalul a fost cu tine.
Ce s-a întâmplat în seara asta e din cauza unor înșiruiri de evenimente.
A fost surprins de ceva.
Uite, în treizeci de ani de carieră nu am întâlnit o astfel de...
Abbey...
De ce nu ne-ai contactat, dacă suspectai că e instabil,
după episoadele violente?
Când a plecat de la biroul meu, era bine, complet treaz.
Nu am avut niciun motiv să cred...
- Am sunat-o pe soția lui și am întrebat-o.. - Și acum e moartă.
Ei bine, nu mai am de gând să stau aici și să te ascult, cum tu crezi că
hipnoza ar fi cauzat masacrul.
Eu sunt aici doar ca să aflu care a fost cauza
celui mai mare masacru din istoria orașului Nome.
În orașul ăsta se întâmplă ceva, ce nu putem înțelege.
Se întâmplă ceva cu oamenii...
Nu înțeleg ce spui. Nu înțeleg despre ce vorbești.
Nu urmăresc halucinații. Nu urmăresc viziuni și nici năluci.
Despre ce naiba vorbești? Vorbesc de lucruri concrete.
Patru dintre ele stau întinse între patru scânduri aproape de noi.
Cum îndrăznești? Și soțul meu e între patru scânduri și nu ați făcut nimic.
Nu ați fost în stare să faceți ceva ca să-i găsiți criminalul.
Abbey, știi foarte bine ce s-a întâmplat. Cazul a fost închis.
Nu poți rezolva lucrurile, fără să ști cu adevărat ce s-a întâmplat.
În Nome mai sunt o grămadă de crime nerezolvate și oameni dispăruți
decât în orice alt oraș din Alaska.
La trei ani sub conducerea voastră.
Ce se întâmplă în acest oraș, este al naibii de real...
- Și trebuie să fie luat în serios... - Stai jos!
S-a terminat. Studiile tale, hipnoza
sau Dumnezeu știe ce altceva.
Orice tu și Will ați fi lucrat,
nu a adus decât lucruri rele asupra orașului.
Nu îmi pasă cât de important este, sau cât de greu ați lucrat.
Nu-mi pasă.
Nu vei mai folosi oameni pentru experimentul ăsta al tău.
M-am simțit responsabilă...
pentru moartea familiei.
Și după mult timp de la întâmplare
nu înțeleg de ce a făcut-o.
Toți pacienții au văzut aceeași bufniță.
Tommy a spus că mintea sa
a văzut bufnița și că nu nu era adevărată.
Și că el nu a mai văzut-o.
Un fel de falsă amintire..
Întrebarea e...
Dacă alții aflați sub hipnoză vor avea aceleași sentimente?
Vor vedea ce a văzut și el?
Mai departe voi continua în cel mai mare secret.
Ce s-a întâmplat aici rămâne de neexplicat.
Ca și în cazul lui Will.
- Abel? - Am auzit ce s-a întâmplat și
am vrut să văd dacă ești în regulă.
- Bună. - Vino aici.
- E bine. Mi-am făcut griji. - Nu trebuia.
- Sunt bine. - Serios? Da.
- Vrei să vorbim? - Nu pot. Trebuie să-mi continui lucrul.
Theresa... bună dimineața. Îmi duci astea, te rog?
- Vrei să anulez rezervările? - Nu, mulțumesc.
Deci, cum te simți?
- Abia mi-am început ziua mea normală. - Sigur.
Nu crezi că e timpul să te oprești?
Poate să-ți iei concediu.
Ce cuvânt minunat.
Nu sună a ceva adevărat.
Ai nevoie de-o pauză... să vezi per ansamblu să îți dai seama ce s-a întâmplat.
Nu poți continua în felul ăsta.
Nu pot. Știu că trebuie.
E singurul lucru pe care mai pot să-l fac.
E tot ce mi-a mai rămas. Să continui.
Să aflu care e cauza la tot ce se întâmplă.
Nu pot... Eu...
Nu cred că există vreo coincidență cu...
ce s-a întâmplat cu Will, Tommy și familia sa...
Nu cred...
Nu în acest oraș.
Te deranjează dacă mai rămân?
Să te mai supraveghez.
Odată ce nu poți face asta singură...
Asta e bine.
- Deci, despre ce vreți să vorbim? - Ce s-a întâmplat cu Tommy?
- Nu pot discuta... - Este mort.
Ar trebui să fii în măsură să vorbești despre orice.
Eu cred că am făcut ceva...
legat de problemele cu somnul.
Suntem foarte îngrijorați. E evident.
Este a doua sinucidere la câteva luni distanță.
Înțeleg.
Vreau să fiu hipnotizat și eu.
Vrem să știm dacă e ceva cu amintirile...
Credem că cel mai bun lucru este să-l înfruntăm.
Am ajuns la capăt.
Dacă chiar vreți asta,
va trebui să acționăm foarte atent.
Vă supărați dacă un coleg al meu, Dr. Campos...
- Ar veni ca observator? - Nu, sigur că nu.
Bine.
Cinci... adânc... foarte adânc... Ești complet relaxată.
Patru, trei, doi, unu.
Când ai avut ultima dată probleme cu somnul?
Azi-noapte.
Ai văzut azi-noapte ceva neobișnuit?
O bufniță.
Spune-mi mai multe despre această bufniță.
Era... o bufniță albă.
Avea ochii mari, cum ar fi...
Nu știu...
Părea că o bufniță obișnuită.
Scott.
Nu, nu este nicio bufniță.
Dragă, trezește-te.
Ai auzit asta?
Trezește-te.
S-a trezit.
Este cineva în fața ușii.
Spune-mi ce vezi.
Ceva este acolo.
- Poți să vezi cine e? - Nu cine...
ci, ce?
Știu că sunt înfometați.
Se întorc din nou și din nou, încă de când eram mic.
Ce sunt?
Se deschide ușa.
Intră în casă...
Sunt sigur că le e foame. Știu asta.
M-am gândit că sunt ei,
dar nu am crezut acest lucru.
Când ajung la trei, te trezești. Unu, doi, trei.
Stop. Trezește-te!
Poftim, Nate.
Îmi pare rău.
Este incredibil.
Nu are niciun sens.
Nu trebuie să te grăbești, Scott.
Când ești gata, poți să ne spui ce ai văzut.
I-am văzut.
Cine sunt ei?
Ei nu sunt din această lume.
Ce vrei să spui?
Nu pot descrie ea. Îi am în capul meu.
Nu-i pot controla.
Credeam că văd bufnița. Nu era bufnița.
Dar... îmi amintesc mirosul. E ceva...
ceva putrezit.
Dar cel mai rău este...
cel mai rău a fost vocea din capul meu.
Pentru că vorbește cu tine
și poți auzi.
Vorbește în subconștient
Ei au fost oarecum conectați, sau ceva de genul ăsta.
Ei mi-a adus undeva. Nu-mi amintesc de unde, sau alte detalii.
Ei bine Scott...
asta e tot pentru azi.
- Îmi pare așa de rău. - Cindy...
În aceste condiții voi lua legătura cu șeriful August.
Îi spun că ne-am întâlnit. Și că am avut această sesiune.
Da, te rog.
Bine.
Acum știu de ce Tommy a făcut ce a făcut.
- De ce? - Trebuie să-i vezi...
Să simți ceea ce sunt.
- Ce este? - Cel mai groaznic...
Ce?
Cel mai groaznic lucru pe care ți l-ai putea imagina.
Lasă.
Haide.
Să mergem acasă.
Mergem acasă.
- Ce dracu' a fost asta? - Abel.
Tu crezi în...
Teoria despre dispariții?
- Vrei să spui despre răpiri? - Da... nu.
Nu...
Nu răpire, dar... dispariția ca și...
Răpire în ce sens?
Știi, cred că exact în sensul pe care doar ce l-am auzit.
Când te uiți la statistici, sunt destul de impresionante.
Will era interesat de asta și a făcut un astfel de sondaj.
Știai că în lumea sunt peste unsprezece milioane de oameni,
care au raportat că
au văzut OZN-uri începând cu anul 1930?
Doar ideea că asta să fie adevărat...
Haide. Dacă e ceva în spatele acestor unsprezece milioane de martori?
Mulți oameni ar câștiga fiecare caz în instanțele din lume.
Există o mulțime de explicații și motive.
Baloane meteorologice...
Efectele atmosferice, iluzie optică...
Și, în acest caz, pot fi doar halucinațiile.
Ascultă, lucrăm cu dovezi reale.
Și fapte.
Nu putem...
Abbey. Abbey,caseta. Caseta, pe care mi-ai dat-o.
- Stai. Mai încet, Theresa. - Ai ascultat-o?
Eu... Nu știu ce este asta.
Nu știu ce se întâmplă.
Nu vreau să o aud din nou.
Trebuie să continui ca mare atenție. Ce s-a întâmplat este tragic.
Rămân multe de explicat.
Așa cum a fost și în cazul lui Will.
Sfârșit.
Abbey.
Ești tu?
Nu este vocea mea.
Asta nu sunt eu.
După ce ai auzit asta... Cum ai reacționat?
După ce șocul a trecut...
eram în faza de negare.
Nu puteam fi eu, nu putea fi vocea mea.
Ce s-a întâmplat după?
Am continuat cu ceea ce trebuia să continui.
-Și anume? - Astea au fost faptele.
M-am dus acasă, încercam să trec prin ceea ce am trecut în timpul înregistrării.
Am adormit în patul ei atunci când ușa s-a deschis.
Cineva sau ceva a venit în cameră.
Eu am cauzat asta într-un fel?
Poate că am unele reacții alergice. Cât timp au fost acolo?
Orice ar fi fost M-am luptat.
Dar era prea puternic și m-a târât.
Totul a devenit real, atunci când m-am uitat în jos la podea
și am văzut zgârieturile care duceau până la ușă.
Mi-am adunat forțele.
Eram atât de înverșunată să aflu ce fusese.
Ce intrase în camera mea.
Ce îmi luase.
Și ce mi-a făcut.
Am ascultat caseta încă o dată. Și încă o dată.
Auzeam ceva.
Ceva ce nu pot explica.
Dar nu a fost latină,
nu era greacă.
Era un limbaj pe care nu l-am mai auzit.
Dar am simțit că a fost...
soluția la tot ceea ce
se întâmplase cu mine, cu Will...
și cu toți ceilalți, în Nome.
Și atunci am găsit exact ceea ce căutam.
- Alo? - Bună.
- Sunteți Dr. Awolowa corect... - Odusami. Da, eu sunt.
Bună. Mă întrebam, dacă se întâmplă să-l cunoașteți
pe doctorul William Tyler?
Nu, îmi pare rău.
- Bine. - Cu cine am vorbit?
Cum te numești?
Alo?
Ascultă, după acest număr m-a sunat un bărbat.
Spunea că îl cheamă John.
- Dar nu exista niciun John. - Da, știu.
Și ce exact... De ce te suna?
S-a... Vroia niște lecții pentru limbile antice.
Eu...
Era soțul meu cel cu care ai vorbit...
a fost ucis.
Doctorul...
Îmi pare rău.
M-a ascultat fără să mă judece.
Fără să mă analizeze.
Doar m-a ascultat.
Și apoi a venit la Nome.
Am crezut că a fost kadijstiană, dar nu este. Este sumeriană.
Sunt sigur.
Acest limbaj este considerat de către colegii mei Sfântul Graal al limbilor moarte
Dar, nu s-a putut descifra întregul vocabular.
E.ne.ne... Me.na.am.
Ne.me.en.de.en. Ki.Ulutim.
Ultimele două cuvinte sunt rostite în șoaptă. Nu sunt sigur.
Igi.kar. a.e.sa.
Înseamnă, "test".
Ie.kae. sug.zag.gu.
Ultimul cuvânt înseamnă "ruinat" sau "distrus".
Creația noastră, test ruinat sau distrus.
Ruinează sau distruge pe cine?
Traducerile sunt incomplete. Semnificația o putem doar specula.
Orice ar fi, este agresiv. Îmi pare rău, n-are niciun sens.
Asta este o înregistrare în limba sumeriană.
E vorba aici despre una din cele mai vechi limbi a istoriei umane,
pentru nu știu ce motiv înregistrată în camera ta.
Ce s-a întâmplat? Ce mi-a fost făcut?
Este deranjant, orice ar fi...
Vocile... nu sună...
- Normal. - Omului.
Stai, stai. Așteaptă.
Ce e cu tine?
Există o mulțime de motive pentru că o voce să fie distorsionată.
Categoric nu vreau să trag nicio concluzie, dar...
Vocea ei a sunat perfect normal.
Banda nu putea fi înregistrată peste?
Partea cu înregistrarea veche se aude încă bine.
- Nu, nu suprapun benzile. - De data asta, poate ai făcut-o.
Tot nu explică vocea care vorbește limba
care a existat cu mult înainte de hieroglife.
Am studiat civilizația sumeriană o mare parte din cariera sa.
Ceea ce am descoperit este...
fascinant.
Mergi la orice expoziție sumeriană și o să înțeleagă ce să-ți spun.
Desene cu rachete, la fel ca Apollo, în care acestea sunt aruncate spre cer.
Gravuri și sculpturi stau în spațiu ca niște costume și măști de oxigen.
Arta asta a fost creată cu patru mii de ani înaintea erei noastre.
Patru mii de ani înainte ca Iisus Hristos să vină pe acest pământ.
Geneza, Arca lui Noe...
dacă ambele povesti au existat cu șase mii de ani înainte ca Biblia să fie scrisă.
Geneza vine de la Epopeea sumeriană.
Arca lui Noe vine de la inundațiile sumeriene.
Legende despre zei care își au originile...
În istoria sumeriană...
Tot ce am descris puteți vedea într-un muzeu.
Știi, un lucru este să te joci cu teoriile
și un altul este să le și crezi.
Este normală o asemenea reacție. Aveți drepturi depline.
Dar, așa cum am spus de la început, nu trag nicio concluzie,
eu lucrez numai cu fapte.
Acest lucru vine ca urmare a multor ani de cercetare și colectare a datelor.
Tocmai le-am pus împreună și am deschis discuțiile.
De fapt vrei să cred ceea ce a fost la tine în dormitor și te-a târât cu forța,
a fost o rasa extraterestră?
- Alo? - Abbey, eu sunt.
E ceva cu Scott. Trebuie să ajungi imediat aici.
Cindy, așteaptă o secundă. Trage aer profund.
- Bună, Cindy. - Bună.
- Aceasta este Dr. Odusami. Ne ajută. - Bună dimineața.
Haide.
- Scott? - Ce ți-a luat atât de mult?
Am venit cât de repede am putut..
- Ieri noapte a fost... - Liniștește-te.
- Cum pot să...? - Scott, sunt aici, nu?
Trebuie să mă crezi.
Trebuie să te aduni. Nu te pot ajuta, dacă dorești asta..
Eu nu vreau să vorbesc despre asta. Dar, eu. Eu trebuie să, eu trebuie să, eu trebuie să
Eu am să o fac. Am să. Am să...
Scott, așteaptă!
Ce este? Cum ai făcut asta?
Nu știu, a apărut dintr-o dată.
Bine. Putem filma, vă rog?
Nu, nu, nu. Nu vreau ca cineva...
Scott, avem nevoie de asta.
Trebuie să înregistrăm pentru acest studiu
ca să aflăm ceea ce se întâmplă...
Eu... Eu... Eu nu vreau hipnoză.
Nu trebuie să facem asta.
Doar încearcă să îți amintești.
Aceste lucruri... Trebuie să-mi amintesc.
Dar eu nu pot...
Scott, te pot pune sub o hipnoză mai ușoară.
Bine?
Dacă ai dubii...
Trebuie să-mi amintesc. Trebuie să scot asta din capul meu.
Este direct în cap, și chiar... Nu pot să mai rezist.
Este în regulă.
- Pune-mă sub hipnoză. - Ești sigur?
Bine.
Ești gata?
E bine.
Doar relaxează-te...
În camera asta sunt mulți oameni.
Nu ești singur.
Relaxează-te..
Când o să ajung la unu...
vei adormi.
Cinci...
patru...
trei...
doi...
unu.
Scott?
- Dar unde mergem? - În Carolina de Nord.
- În Carolina de Nord? - Da.
- Ce este Carolina de Nord? - Mâine vom fi acolo.
Dar am un meci mâine.
Fă-ți bagajul.
- Alo? Cred că nu poate vorbi... - Mamă?
- Da, draga mea? - Ce se întâmplă?
Nimic, dragă. Ne luăm doar o scurtă vacanță, bine?
- E Abel. - Spune-i că îl sun mai târziu.
Sună ea mai târziu. Spune că trebuie să-ți vorbească.
- Am să te sun mai târziu, Abel. - Vine încoace.
Vor fi și bunicul și bunica?
- Nu, dragă. Bunica cu bunicul au murit, îți amintești?
Și tata, la fel. M-am gândit la bunicul și bunica.
- Nu, nu îl vei vedea nici pe Timmy. - De ce nu?
Dragă, stai aici.
Și lasă-mă să termin de împachetat, da? Mulțumesc.
E din cauza lui tata, nu?
Ronnnie, chiar am nevoie de ajutor acum, bine?
Ia-o pe sora ta și ajut-o să se pregătească, bine?
Bine? Mulțumesc.
Mami.
- Da? - Ce ai făcut?
Vin imediat.
- Ce naiba s-a întâmplat cu Scott? - Auguste, eu...
Este paralizat de la gât în jos.
Trei vertebre sunt complet distruse.
- Ce? - Nu știu. Nu știu.
- Ai fost acolo. - Nu pot explica.
Spune-mi ce a pățit. Cum și-a nenorocit spatele?
L-am pus în transă...
și a fost ceva în el...
ceva ce i-a răsucit trupul...
încât el...
Ceva era în interiorul lui și i-a sucit trupul...
Și poți dovedi asta...
L-am înregistrat. Totul a fost distorsionat.
Abbey...
cum dracu' vrei să cred una ca asta?
- Știu ce am văzut. - Sigur. Și ce ai văzut?
- Știu ce am văzut. - Ce ai văzut?
Abbey, ce faci tu rănește oameni, e evident asta.
Știi că am fost alături de tine...
Știu prin ce ai trecut. Și tu știi asta foarte bine.
Dar nu-mi dai nicio șansă.
Ai dreptul de a nu spune nimic.
Tot ce spui poate fi folosit împotriva ta.
Nu, oprește-te.
- Ai dreptul la un avocat. - Auguste.
Auguste, te rog. Nu fă asta.
- Pricey! - Șerifule. Ryan.
Nu mă poți despărți de copii.
Auguste.
Auguste, știu cum arăta asta.
Știu cum arată, dar am fost acolo.
- Am văzut și eu. - Ai fost acolo și ai văzut ce?
Ce-ai văzut?
Deci, e ceva...
- Ce trebuia să vezi și tu. - Asta-i rahat.
Această femeie nu e capabilă să
provoace leziuni fizice nimănui.
Nu este capabilă. Și tu știi asta. Știi asta.
Hei, calmează-te pentru un timp. Doar ascultă-mă.
Știu că ceea ce se petrece aici, în Nome, e înspăimântător.
Știu asta.
Nu o poți aresta pentru ceva ce tu nu poți înțelege.
Pentru că ți-e frică.
- Haide. - Te întinzi.
Am fost acolo. Am văzut și eu.
O desparți de copii pentru ceva ce nu a făcut.
Haide. Haide.
- Să ne liniștim. - Te rog.
Vei fi sub supraveghere constantă
și nu trebuie să ieși din casă.
Dacă atingi mânerul ușii,
te voi aresta!
Înțeleg. Mulțumesc.
Și tu vii cu mine.
Mulțumesc.
E bine, Ronnie?
Aici e Ryan, domnule. Sunt în fața casei familiei Tyler. Terminat.
Recepționat.
Șeriful ne-a interogat pe toți.
O mare parte avea legătură cu disparițiile.
- Ce dispariții? - Crime, oameni dispăruți.
Au fost mii din acelea.
Au tot continuat încă din anii șaizeci.
FBI-ul își făcea apariția din când în când.
- Și ce au găsit? - Nimic.
Nimic concludent.
Până în prezent, nimic nu a fost rezolvat.
Ce crezi că înseamnă asta? Care e punctul dumneavoastră de vedere?
Ei au o altfel de de categorie pentru astfel de lucruri.
Diferite niveluri.
Primul tip.
Este atunci când vezi bufnița.
Al doilea nivel
este atunci când poți vedea unele dovezi.
Cercuri, levitații...
Al treilea tip este atunci când intri în contact.
Dar al patrulea tip...
Nu este nimic mai înspăimântător decât al patrulea tip
Înțelegeți?
Asta este, atunci când te pot lua.
Cred că este cam același lucru.
Totul are legătură.
Will, oamenii dispăruți. Tot ce se întâmplă în Nome.
Aceste lucruri...
Care se petrec în Nome... Eu...
Cred...
ca aceste lucruri se mai întâmplă și altor persoane.
Nu numai acolo,
ci în întreaga lume.
În sate, orașe...
Multe dintre ele nici măcar nu le știm.
Ei nu știu că au fost răpiți?
Cum să știe?
Cum să-și amintesc ceva ce li s-a imputat să uite?
Ce naiba...
Eu... ceva este... Doamne...
Se întâmplă ceva la casă.
Parcă zboară...
lucrurile parcă plutesc...
Am nevoie de ajutor aici.
Rahat.
Dumnezeule.
- Unde sunt? - Nu știu.
Am încercat să vă spun.
- Vreau să văd înregistrarea. - Domnule, nu s-a înregistrat...
- Ei bine, a înregistrat, dar nu este nimic. - Haide, e rahat.
Ryan, adună-te.
Ce naiba s-a întâmplat?
Mi-au luat copilul.
- Au răpit-o... - Despre ce vorbește?
Cineva a răpit-o pe Ashley.
Bine, cercetați casa!
Vreau echipa și înăuntru, și afară, cercetați toată zona.
- Ronnie, ce ai văzut? - Nimic. Când am ajuns nu mai era.
- Deci, ce se întâmplă? - Auguste, ascultă-mă.
- Ascult. - O lumină a venit de sus
și a luat-o sus.
A luat-o pe fetița mea, sus în cer.
- Am văzut. - Auguste, am văzut.
- Asta e ceea ce ai văzut? - Da, a luat-o prin tavan...
Asta e nebunie! Ce naiba se întâmplă?
Toată lumea să elibereze camera. Toți afară, cu excepția lui Ronnie și Abbey.
Ronnie, stai jos. Abbey, tu de asemenea.
Eu o să stau aici și o să vorbim, da?
Te rog, ascultă-mă. La mai puțin de cinci ore de la arest
tu raportezi faptul că fiica ta a dispărut.
- Ți-am spus. - Sigur. Dar asta e rahat.
Știm că asta nu e adevărat.
- Spune-mi ce s-a întâmplat. - Ai avut un ofițer afară.
- Așa e. - Și ce a văzut?
Nu a văzut nimic, susține că aparatul nu a înregistrat nimic.
- Spune-mi ce ai văzut. - Spune-mi ce ai văzut!
Adu-l imediat aici. Acum. Vreau să știu ce a văzut.
- Știi ce să întâmplat. - Omul tău a fost afară.
Fir-ar să fie, Abbey.
Abbey, unde naiba e?
Imediat spune-mi unde e.
Unde este Ashley?
- Unde? - Mama.
Pot să vă opriți?
- Vă rog. Opriți-vă. - Abbey.
Tu nu mai gândești clar, din momentul când s-a întâmplat cu Will.
Tu nu mai ești normală.
- Nu ai putut să-i găsești criminalul. - Ce?
Până în prezent, nu ați găsit criminalul.
- Da, Abbey. - Ba da, l-am găsit.
Încă e afară, pe undeva.
Ascultă, o să ți-l iau pe băiat din grijă ta.
- Nu - Ba da, așa o să fac.
Și găsește-ți un avocat am ajuns la capătul răbdării.
- Tu rămâi cu mine. - Vino aici. Îl luăm pe Ronnie de la Abbey.
- Nu nu îl veți lua - Mă tem că da.
Nu! Nu! Nu!
Nu, nu, dragă, nu.
- Nu, nu îmi vei lua băiatul. - Îmi pare rău.
Nu îmi vei lua băiatul.
Nu îmi luați băiatul.
Dumnezeule.
Copilul meu.
De ce faci asta?
Atunci am realizat faptul că nu vor fi în stare să o găsească.
Că trebuie să o fac singură.
Dar tu nu puteai pleca.
Nu, nu asta am vrut să spun.
Trebuia să...
găsesc o modalitate de a ajunge direct la ei.
Direct la sursă.
Știu ce-am văzut, dar...
Nu pot accepta asta. Nu pot.
Nu mă pune să accept asta, pentru că nu pot.
Cu toate acestea, trebuie să o fac.
Trebuie.
Dar este ceea ce e corect?
Nu am de ales.
Da.
Știu că nu.
Relaxează-te...
Șapte...
șase...
cinci...
patru...
trei...
doi...
unu.
- Abbey. - Da?
Ne vom întoarce înapoi trei zile.
Marți.
Ești în pat, înregistrezi la reportofon.
Da.
Ce se întâmplă când termini înregistrarea?
Va rămâne neexplicat.
Ca în cazul lui Will.
- Dormi? - Da.
Ce se întâmplă în continuare?
Bufnița.
Se uită la mine.
Este aceiași bufniță pe care a văzut-o și pacienții tăi?
Da.
Ea... zâmbește.
Urăsc când zâmbește.
Ce vrei să spui cu... zâmbește?
Nu știu ce vreau să spun.
Nu vreau să știu.
E deja prea târziu pentru asta...
Spune-mi ce vezi.
Nu e o bufniță.
Ajutor. Cineva să mă ajute.
Nu, nu. Cineva să mă ajute. Ajutor.
Abbey.
- Ce este? - Nu știu.
Eu chiar nu știu. Acești ochi...
Nu, te rog. Mamă, nu.
EU"_ _ _ _" VOI"_ _ _ _
Ce... Ce vrei să spui?
"_ _ _ _" MEA "_ _ _ _" LUMEA
Îmi vreau copilul. Dă-mi copilul.
"_ _ _ _"COPIL
Mi-ai luat copilul. Îmi vreau copilul.
COPIL "_ _ _ _ "_ _ _ _" ÎNAPOI
MEU "_ _ _ _"
EU SUNT "_ _ _ _ _ _ "
EU "_ _ _ _ _" SALVATORUL
EU SUNT _ _ _ _ _ _ DUMNEZEU
Abb, Abb.
Abbey?
Tu vezi?
Vezi asta?
- Dumnezeule. - Nu, nu, nu.
Ce s-a întâmplat în acea cameră?
A venit...
și... eram...
Ne-a răpit. Pe toți.
Dar în acea noapte ne-am întors înapoi.
Nu ne-am amintit unde ne-a dus.
Ce ne-a făcut.
Chiar și sub hipnoză...este ...totul era negru.
Vocea ta, sau a lui...
a spus că este Dumnezeu.
Tu ce crezi?
Eu cred... E groaznic
Eu cred că lucrurile pe care le-am văzut,
prezența pe care am simțit-o în mine...
este cu mult dincolo de imaginația noastră.
A fost un...
fără nicio speranță.
Deci, nu poate fi Dumnezeu,
dar nici nu putem spune că a fost.
Dar despre Ashley? Cu fiica ta ce s-a întâmplat?
Ea...
A trebuit să o recuperez în seara aceea.
Mi-a luat două zile să mă trezesc.
Abel?
Este în regulă.
- Ce este? - Uite, îmi cer scuze.
Îmi pare rău, chiar am urât să fac asta.
Tu ești în starea asta...
- Este în regulă. - Tot am o întrebare pentru tine, Abbey.
Cum a murit Will?
- A fost ucis. - Nu, Abbey.
Abbey, am să-ți arăt ceva ce o să te cam supere.
Dar... trebuie făcut.
Înțelegi?
Acesta este capul bărbatului
care a folosit această armă.
Bine?
A fost o sinucidere, Abbey. A fost o sinucidere.
A luat arma și s-a împușcat în cap. Intrusul nu a existat niciodată.
Nu a fost niciun cuțit. Numai el și arma.
Nu a fost genul ăsta. Nu ar fi făcut niciodată asta..
Nu ar fi făcut asta familiei lui.
Spune-i că greșește. Spune-i.
Sunt psiholog.
Aș fi știut... Hristos.
- Aș fi știut că urma sa... - Abbey.
Abbey, nu poți da vina pe tine pentru ceea ce el avea de gând să facă.
Cine știe ce a găsit, ce a păstrat pentru el...
- Ce l-a făcut să recurgă la gestul ăsta. - Acum știi.
Realitatea.
Ultima dată, te întreb.
Spune-mi...
ce s-a întâmplat cu Ashley?
Spune-mi.
Abbey.
Știi ce s-a întâmplat.
Au făcut experiențe.
Noi ne-am întors, iar ea nu.
Abel, spune-i.
Spune-i ce s-a întâmplat.
Ceva a luat-o pe fiica mea.
Nu știu ce. Nu știu cum.
Nu știu ce a fost. Dar trebuie să ai încredere în mine.
Trebuie să mă crezi, te rog.
Te rog.
- Te rog. - E greu să revii.
Să revin?
Înapoi peste granița dintre ficțiune la realitate.
Nu te poți opri din nebunia asta.
E ceva care o să rămână cu tine... pentru totdeauna.
Will s-a sinucis?
Da.
Credibilitatea ta... Cum te aștepți ca eu sau publicul să te credem?
Poate că într-adevăr ai avut halucinații
cu privire la uciderea soțului tău.
Nu a fost halucinație.
Eu doar nu am putut...
Poate fi foarte greu să înfrunți adevărul.
Și cu Will...
Asta am putut face.
Indiferent de ceea ce crezi,
înregistrările nu mint.
Vorbim aici despre lucruri
care nu sunt normale.
este mort.
este invalid.
Și Ashley... este încă dispărută.
Acestea sunt probe incontestabile.
Așa par să fie.
Nu, la naiba. Sunt!
Poți sta aici și să faci speculații,
dar trebuie să-mi țin speranța vie.
Trebuie să cred,
trebuie să funcționeze.
Povestea mea...
poate ajuta.
Trebuie să cred că...
este încă în viață pe undeva.
Asta este.
Trebuie să cred că există o posibilitate
ca o să o mai văd încă o dată.
Din nou...
Să-i aud vocea.
Îmi vreau fetița înapoi.
Ea este tot ce am.
Să oprim aici.
Doctor Tyler...
Cineva a mai fost interesat de Nome.
Începând cu anii șaizeci Nome a fost vizitat de mai mult de 2.000 de ori de către FBI.
- Cel mai mult din Alaska. - Locul al doilea îl deține Anchorage.
Care are cu 76 de ori mai mulți locuitori decât Nome.
FBI-ul l-a vizitat de 353 de ori.
Fiecare dintre noi crede ce vrea din asta!
Dr. Abel Campos continuă ca și psiholog în Alaska.
A refuzat să facă orice comentariu și să participe la acest film.
După evenimente dr.Awolowa Odusami s-a mutat în Canada,
unde predă la o universitate de prestigiu.
A participat la film, făcând traducerile sumeriene,
dar a refuzat continuarea cooperării.
Șeriful August s-a pensionat la doi ani după eveniment.
Acum locuiește în Alaska de nord.
El a respins orice implicare în acest film.
Azi, în vârstă de 22 de ani, Ronnie Tyler
este la fel de înstrăinat de Dr. Tyler.
Continuă să o învinovățească de dispariția lui Ashley.
Dr. Tyler a fost în cele din urmă absolvită de toate acuzațiile,
inclusiv de dispariția fiicei sale.
S-a mutat pe coasta de Est a Statelor Unite.
Și-a oferit tot suportul
în realizarea acestui film.
Continuă să spună
că Ashley a fost răpită de extratereștrii.
Ashley nu a fost găsită niciodată.
Cu ce vă putem ajuta?
Da, trebuie să declar asta...
Or să mă bage la spital, dacă vă spun asta...